Du var blind för Honom som dina fotspår i aska,
men Han såg dig.
Han såg dig i de mörka skuggorna.
Han hörde dig... Mina bröder. Han hörde dina tankar.
Amen!
Ja. Halleluja.
Du är en främling för dig själv och ändå känner Han dig.
- Amen. - Ja. Det gör Han, sir.
Och när ditt hårda hjärta gjorde dig lik en sten
och avskiljde dig från Hans kropp,
som är stjärnorna och vinden mellan dem,
så kände Han dig!
Han kände dig och känner dig i evighet.
Den här världen är som en slöja.
Och det ansikte du bär är inte ditt.
Brandkåren sa att kyrkan hade brunnit ner fyra månader tidigare.
Inga fingeravtryck.
Lade ut en efterlysning på Friends of Christ.
En vecka senare var de i Franklin.
Väckelsemöten.
Gammaldags religion.
Föreställ dig vad mr Karisma tänkte om det.
Det är bara ens sinnens begränsningar.
Vad tror du medel-IQ är i den här gruppen?
Kan du se Texas uppifrån dina höga hästar?
Vad vet du om dem?
Bara observation och slutledningar.
Jag ser en benägenhet för fetma, fattigdom, en längtan efter sagor.
Folk som ger sina sista slantar
i en liten korg som skickas runt.
Jag tror man kan säga
att ingen här kommer att bli atomfysiker, Marty.
Ser du?
Din jävla attityd.
Inte alla vill sitta ensamma i ett tomt rum
och runka till mordmanualer.
Vissa gillar att umgås, att ha gemenskap.
Jaha, men om gemenskapen måste hitta på sagor,
då är det inte bra för nån.
Dina sorger naglar fast dig vid det här stället.
De separerar dig från det ditt hjärta vet.
Och det finns många goda hjärtan här.
Jag ser många goda hjärtan här.
Jag ser mycket glädje där ute.
Kan du föreställa dig om folk inte hade tro?
Vad de skulle göra då?
Samma sak som de gör nu, men öppet.
Skitsnack.
Det skulle vara en cirkus av mord och utsvävningar.
Om det enda som gör en person anständig
är förväntan på en gudomlig belöning,
då är den personen en skit.
Och jag vill få så många som möjligt av dem ut i det öppna.
Jag antar att ditt omdöme är ofelbart på sitt eget skitsätt.
Tror du att den där laptoppen är en stentavla?
Vad säger det om livet?
Måste man samlas
och berätta historier
som går emot alla universums lagar
bara för att ta sig genom dagen? Nej.
Vad säger det om din verklighet, Marty?
När du börjar prata så här, så låter du som om du har panik.
Du tror att det bara är båg? Alla dessa människor.
Att de bara har fel?
Ja. Det har varit så sen
en apa såg på solen och sa till en annan apa:
"Han sa att du skulle ge mig din andel."
Folk är så jäkla ömtåliga,
att de hellre slänger en slant i en önskebrunn än köper middag.
Jesus Kristus! Jesus Kristus! Dina armar öppnade och stängda.
Ekona i mitt liv kan aldrig innehålla en enda sanning om dig!
Du rör fjädern i askan.
Du rör lövet med dess flamma.
Överföring av rädsla och självhat till ett auktoritativt kärl.
Det är katharsis.
Han absorberar deras rädsla med sitt berättande.
Därför är han effektiv
i proportion till mängden visshet som han kan uttrycka.
Vissa språkvetenskapliga antropologer tror att religion är ett språkvirus
som skriver om vägarna i hjärnan
och försämrar kritiskt tänkande.
Jag använder inte 10-dollarsord lika ofta som du,
men för en kille som inte ser en poäng med existens
så oroar du dig väldigt mycket över det.
Och du låter fortfarande som om du har panik.
Jag kör åtminstone inte i hög hastighet mot ett rödljus.
Vi har alla vad jag kallar för en livsfälla.
En genetisk visshet om att det kommer att bli annorlunda.
Att man ska flytta till en annan stad och träffa människor
som kommer att bli livslånga vänner,
att man ska bli förälskad och uppfylld.
Jävla uppfylldhet.
Och avslut.
Vad i helvete de två...
Behöver tomma burkar för att hålla den här skiten.
Inget är nånsin uppfyllt.
Inte förrän i slutet.
Och avslut.
Nej. Nej, nej. Ingenting är nånsin över.
Pastor Theriot, känner du igen den här flickan?
Jag vet inte säkert.
- Underbar gudstjänst. - Tack för att du kom.
- Tack. - Tack.
Jag vill säga att det är...
Tack.
Jag minns inte hennes namn.
Hon kom ganska regelbundet när vi var i Eunice.
Jag kan inte vara säker. Vi har flyttat runt efter det.
Du? Åh, hej.
Nej, du har rätt. Vi såg henne i Eunice.
Tina kanske känner henne.
Hur länge var ni i Eunice?
Ungefär sex månader.
Vi fick hyra billigt hos en änka i Opelousas.
Vi åkte när det började brinna.
Nån aning om hur det skedde?
Ni sa "kriminellt busstreck".
Om jag får gissa,
så kanske en av änkans söner ville ha bort oss.
Men vi går vidare. Vi söker ingen hämnd.
- Jag letar upp Tina. - Okej.
Ja. Fin predikan.
Hur länge har du gjort det här?
Jag har varit predikant i nästan 20 år.
Vi har haft församlingen de senaste åtta åren.
Var du i kyrkan före det?
Oberoende evangelist.
Jag började hos Billy Lee Tuttle,
gick i hans college i Baton Rouge några år.
När du var i Eunice,
vem målade väggmålningen på kyrkans vägg?
Barn från vår församling målade den.
Ursäkta.
Har det hänt nåt med flickan ni söker?
Mr Theriot, får vi se en förteckning över din personal?
Har ni sett henne med nån?
Var hon inte med nån en dag? Minns du?
Den långe mannen?
Jo, men jag vet inte om hon var med honom på det sättet.
Kan du beskriva honom?
Jag såg dem prata. Jag var inte ens nära.
Han lutade sig fram och pratade med henne.
Ganska konstigt ansikte, tror jag.
Blank hud runt hakan.
Som han var bränd?
Gick hon med honom?
Ja. Kanske det.
Arresterad den 8 oktober -89 för en 314.
Tillbringade sista året i ensamcell efter ett gängbråk.
- Skriv ut och spara. Tack. - Uppfattat.
Jesus är Herre FRIENDS OF CHRIST VÄCKELSEMÖTE
Är allting som det ska?
Det mesta.
Burt, du var två år i Angola.
Oanständighet, offentlig blottning.
Masturberade utanför en skola.
De gav mig dålig medicin. Jag visste inte.
Jag betalade för det.
Kan du bekräfta var han var från den 25 december till den 3 januari?
Ja, från jul till nyår var vi i New Roads.
Det borde inte vara svårt att få Burts historia bestyrkt.
Det gick bra där.
Gick bra.
Inspektören, vad tror du hände?
Nån dödade henne, gjorde en stor show av det.
Lämnade en målning av brottsplatsen på en av era gamla kyrkor.
"Jag är uppståndelsen och livet för dem som tror på mig."
Blev hon våldtagen?
Varför frågar du det?
Om du pratar med Burt i enrum
tror jag att du kommer att bli övertygad om hans oskuld.
Okej, vi gör det.
Burt, följ med inspektören.
Villfarelsen att man kan vänta sig ett ljus i slutet av tunneln,
det är vad predikanten säljer.
Likt en hjärnskrynklare.
Predikanten, han uppmuntrar ens kapacitet för illusion.
Sen säger han att det är en dygd.
Det finns alltid pengar att tjäna på det.
Det är en sån desperat känsla av berättigande, eller hur?
"Det här är allt för mig.
"Mig.
"Mig, mig... jag...
"Jag är så jäkla viktig.
"Jag är så jäkla viktig." Visst?
- Fan ta dig. - Ursäkta oss ett ögonblick.
Jag sa nej!
Ta det lugnt. Jag ska inte skada dig.
Jag ska inte skada dig.
Medkänsla är etik, inspektören.
Ja. Det är det.
Jag kontrollerade dem alla.
Alla är brottsfria utom Burt.
Ja, jag kunde se att det här var nåt slags mentalfall.
Han betalar för det. Skäms.
Överreagerar.
Försöker ställa det till rätta.
Det är inte illa, Marty.
Ja, jag nådde ända dit utan din hjälp.
Men det är inte han.
Han satt inne två år för blottande.
Borde ha suttit på mentalsjukhus.
- Ge mig andra halvan. - Angola.
Några i gänget Bloods gick till honom i duschen.
Skar av hans kulor med ett rakblad.
De gjorde ett hafsverk.
Jisses.
Men...
Jag pressade honom.
Han sket bokstavligen ner sig.
Vi kan sätta några poliser här för övervakning,
men jag tycker att vi ska fortsätta.
Den långe mannen.
Det kan vara skitsnack.
En framkastade det och den andra snappade upp det.
Nej, Burt visste.
Han såg också den långe mannen.
Det här. Marie Fontenot-grejen.
Inte en chans att Lange var hans första.
Inte en jävla chans.
Rosie, kan du hjälpa dem ut, tack?
Vi har inte matchat några profiler.
En kille i brottsdatabasen använde kronor, en annan horn.
Livstid i Michigan.
Då missförstod vi profilen.
Vi vet inte om det finns något samband med Marie Fontenot.
Nej, men gallret, symboliken.
Det är nåt slags kultur kopplat till det, Marty.
Han ville att vi skulle hitta henne, som om han ville skryta.
Sockerrörsfälten är hans scen.
Kom med ett förslag då.
Vi kan börja på noll, de kommer att ge det till specialstyrkan.
Nån har missat nånting.
Vi måste gå igenom allt igen.
Alla döda kroppar i delstaten de senaste fem åren, vi börjar där.
Vi har inte tid.
Fan. Vet du...
Du har tendenser till kortsiktighet.
Tunnelvision. Förstör undersökningar.
Visionerna förvränger bevisen.
Du är fanatisk.
Du är också fanatisk. Men inte över jobbet.
Inte jag.
Jag håller saker separerade.
På det sättet kan jag ta en öl utan att behöva 20.
Folk som inte kan känna skuld har vanligen roligt.
Jag försöker att inte vara för hård mot mig själv.
Det är storsint av dig.
Vet du skillnaden mellan dig och mig?
Ja.
Förnekelse.
Skillnaden är att jag vet skillnaden
mellan idé och fakta.
Du är oförmögen att erkänna tvivel.
Det låter som förnekelse tycker jag.
Det tvivlar jag på.
Vi lägger ut en efterlysning på långa män med ärr i ansiktet.
Okej.
Frågar sjukhusen om patienter som passar in.
Bra.
Så Cohle försökte undanhålla det från specialgruppen.
När jag ser tillbaka,
tror du att han kanske
försökte få saker dit han ville att de skulle?
Nej. Vi gick dit fallet förde oss.
Men ni tog upp det eller hur?
Hans seriemördarteori?
Hur arrogant han än kan vara, så hade han rätt.
Det var så vi fick tag i vår man.
Men jag gillar det på det här sättet.
Det är stabilt.
Skitsnack.
Jag gick i terapi och sånt.
Det är bara så här det är.
Nej, det förblir inte så för alltid.
Plocka upp det du behåller och lämna resten bakom dig.
Folk blir bättre.
Det är grejen.
Jag tycker att jag är bättre.
- Tycker du verkligen det? - Lita på mig.
Kanske du bara föredrar det så här, eftersom du är van vid det.
Ditt liv anpassar sig efter dig.
Du behöver inte vara rädd för förlust.
De andra som jag berättade om,
de skaffar hund, en fisk eller nåt annat.
Man börjar med det, man lever med det.
Jag antar att du kunde hitta en sjuksköterska åt mig.
Som kan ge mig bra droger.
Det skulle vara en början.
- Pappa! - Hej, ungar.
Hej, älskling.
Hejsan, Marty.
- Vad händer, Rust? - Han kom med gräsklipparen.
- Klippte du min gräsmatta? - Ja, jag såg att det behövdes.
Betalar tillbaka. Lånet.
Vi har étouffée.
Försöker få Rust att stanna på middag.
Jaså? Stanna på middag, Rust.
Nej, jag borde nog gå.
Maggie, tack för teet.
Det var tråkigt.
Vi ses på måndag.
Jag följer dig ut.
Hallå!
Vad?
Vad i helvete gör du, kommer hem till mig när jag inte är här?
Återlämnade gräsklipparen.
Du vet vad jag menar.
Du klipper min gräsmatta?
Vad tror du att jag gör här när du inte är hemma, Marty?
Vad är vårt problem?
Du och jag.
Inget problem.
Du får aldrig klippa min gräsmatta. Okej?
Jag tycker om att klippa den själv.
Är det ditt lag, pappa?
Ja, vi vill att de ska vinna.
Hör du, Audrey,
mamma och jag vill prata med dig om teckningarna du gjorde i skolan.
Okej?
- Mace, gå till ditt rum. - Varför det?
För att jag säger det. Spring till... Iväg.
Se så.
Iväg.
Iväg. Spring.
Hör du,
du behöver inte bli upprörd, sötnos, okej?
Vi vill bara prata med dig.
Var har du sett det där förut?
Varför ritade du den?
För de andra flickorna gillade det.
Och de tyckte att den var rolig.
Ja, men var fick du idén från?
Flickorna utmanade mig att göra den.
Åh, gud.
Det gör folk upprörda, Audrey.
Den är ful.
Det gör nåt som borde vara fint, fult.
Förlåt.
Det är okej. Det är okej.
Det är okej, sötis.
Jag säger inte att jag vet bäst,
men vet ni vad det innebär att vara en far?
Det betyder att man är ansvarig för andra.
Man har ansvar för deras liv.
Till en viss gräns så finns det en meningslöshet med ansvar.
Är det så du oroar dig?
Nej. Jag vet bara inte vad det hjälper att titta i den.
Det är hon. Jag är orolig.
Hon försöker bara få uppmärksamhet.
De andra flickorna...
Jisses, hur känner de ens till det här redan?
Flickor vet alltid före pojkar.
Varför det?
För att de är tvungna.
Hör på.
Hon är tillbakadragen.
Hon frågar efter dig
och hon vill veta varför du jobbar så mycket nu.
Jag kommer att jobba mindre.
En specialstyrka ska ta sig an fallet.
Sen är jag hemma mer.
Förra veckan?
Jag är ledsen för det. Jag borde ha tagit ledigt.
Vi hade en fin kväll.
Stoppa mig inte.
Prata.
Jag är nära, Marty.
Hör du mig?
Jag är nära.
De kommer att ta fallet från oss.
Och jag kommer att vara här mer och vi ska göra grejer.
Varför är det alltid en sån distans mellan oss?
Jag vet inte vad du menar.
Du vet vad jag menar och du vill inte svara.
Det är det jag menar.
Hela året har du varit en sur tonåring och du vet det.
Jag försöker vara din vän, Marty.
Jag bara... Jag är inte så bra på att uttrycka mig.
Vi förändras, eller hur? Och ibland inte så länge.
Och jag som trodde att folk inte förändras alls.
Inte vem de är i hjärtat.
Jag försöker minnas saker, för jag känner att jag borde det.
Som om det är mitt jobb eller nåt.
Dina tidiga år.
Och jag är trött på att försöka minnas.
En del av det här,
och jag pratar inte om delen som är bara mitt fel,
men en del av det,
det är bara livet.
Vi brukade tillbringa helger utan att lämna mitt rum.
- Jag menar inte det. - Minns du det? Det är livet...
Vi ligger förstås inte som om vi är 19 år.
Du vill verkligen ha låga förväntningar.
Du placerar ett tak på ditt liv, på allt, för du vill inte förändras.
Du var så mycket smartare när vi först träffades.
Eller hur?
Jag är ledsen, Maggie.
Jag är ledsen för allting.
För att jag inte är här.
För att jag tagit allt för givet.
Vad har du gjort, Marty?
Jag...
Jobb.
Hemma.
Brottsfall.
Bara...
Det känns som om...
Jag är nästan 40
och det är som om jag är den där prärievargen i serierna.
Som om jag springer över en klippa och om jag inte tittar ner
och fortsätter springa
så kanske det går bra.
Men jag är...
Jag tror att jag är helt förstörd.
Det är du.
Ja, det är du.
Marty?
Hursomhelst...
Vi hittade några sjukhuspatienter.
Långa, ärriga.
Sexförbrytare.
En gjorde inbrott.
Han måste få utlösning innan han kunde lämna platsen.
Ja. Och många rum att jobba i.
Vem av er är förhörsledare?
Du.
Eller hur?
Jag brukade vara ganska bra själv.
Inte lika bra som Rust.
Jag vet.
Jag kan se det på dig.
Du är inte dålig.
Det är du inte.
Det finns en tyngd och den har sina krokar i ditt hjärta och själ.
Det du gjorde är inte ditt fel.
Det är det inte.
Du drogs ner till botten av samma tyngd.
Samma tyngd som inte låter dig dra jämt på jobbet,
samma tyngd som gjorde att du inte drog jämt i skolan.
Samma tyngd som inte lät dig ha en mamma.
Jag känner till det här, Chris.
Jag är svag.
Jag är sjuk.
Jag går in i husen och jag kan inte gå ut igen
förrän jag runkat över alla trosor.
Hör på.
Det finns en väg ut.
Och det är genom Guds nåd.
Du är den Herren gjorde dig till.
Det är inte fel på dig.
Vi, du, jag, folk, vi väljer inte våra känslor.
Det finns nåd i världen och det finns förlåtelse för alla,
men du måste be om den.
Det gör jag. Det vill jag.
Jag vill ha den.
Jag ber dig.
Jag ber dig. Säg. Säg.
Snälla, säg vad jag ska säga.
Jag vill bekänna.
Ursäkta för det.
Ditt assistentrykte.
Det är imponerande.
Några goda råd?
Jag har aldrig tyckt att det var svårt.
Man bara ser på nån och tänker som de tänker.
Negativ förmåga.
Jag antar att det är en skicklighet.
Men för det mesta behövs inte ens det.
Man ser dem i ögonen, och hela historien finns där.
Alla visar sin hunger och sin längtan.
Man måste bara vara ärlig med det som pågår här uppe,
ett stängt rum.
Men jag är dålig på att spela kort.
Medan vi grillar inbrottstjuvar, runkare och brännoffer
beslöt jag att dra nytta av sömnlösheten.
SKÄLIG MISSTANKE
Folk...
Jag har sett slutet av tusentals liv.
Unga, gamla.
Alla så säkra på sin verklighet,
att deras känslomässiga upplevelser utgjorde
en unik individ,
med mening och syfte.
Så säkra på att de var mer än biologiska marionetter.
Sanningen kommer fram till slut
och alla ser att när banden klipps
så faller allt.
Maggie säger att han är blyg.
Det kan jag inte påstå.
Inte blyg med att säga vad han tycker.
Det var inte så jag menade. Hans personlighet.
Han är kantig.
Ja, intensiv, mer...
Introvert.
Jag vill inte ha ett fyllo till.
Den senaste polisen...
Nej, vänta. Steve gick igenom en svår tid.
Han kräktes i mitt knä.
Oroa dig inte för det.
Att få honom nära dina knän kommer att vara det svåra.
På tal om trollen.
- Hej, Rust. - Martin.
- Hej, Maggie. - Hejsan, Rust.
- Jennifer. - Rustin.
Trevligt att träffas.
Jaha...
Gick du hit?
Inte?
Okej.
Jag trodde inte att han kunde bli konstigare.
Menar du allvar?
Han smakar färger.
Så vad är syntestesi?
Syntestesi är en obalans
mellan synaptiska sinnesceller och triggers.
Alkali, färger, vissa metaller.
Det är ett slags hyperkänslighet.
Ett sinne triggar ett annat sinne.
Ibland ser jag en färg och det ger mig en smak i munnen.
En beröring, en textur, en doft kan ge mig en melodi i huvudet.
Jag har hört om det.
Det kan vara en biverkning av statiner.
Det är ingen biverkning.
Så när nåt känns bra, betyder det att det känns dubbelt så bra?
Från två olika håll?
Det kan det.
Ja.
Servitrisen kommer med dem.
Varför vänta? Jag är strax tillbaka.
Påfyllning och två rom.
Hej, kan jag få en öl till? Tack.
Vad gör du?
Vad ser det ut som?
Jag är på dejt. Är inte du det?
Så, du...
Ska du gå hem med den här killen?
Det har inte du med att göra.
Knullar du din fru?
Vad vill du att jag ska göra?
Är det här ditt sätt att prata om skilsmässa?
Gud, Marty.
Jag vill inte gifta mig med dig. Det är hela min poäng.
Det är över.
Nej, det är det inte. Kom. Ta en shot.
Hallå.
Jag kom inte bara hit för att dricka.
Vi ställer ner den här.
Det blir kul.
Ja.
Vad då?
Inget.
Trodde jag såg en kille som borde vara i Paris.
Hur är Alaska?
Det är vackert.
Det är inte Paris.
Men det är rent och klart.
Har du varit till Paris?
I en månad.
Vad gjorde du i Paris?
Främst blev jag full framför Notre Dame.
Alla stilla kroppar så säkra på
att de var mer än summan av deras behov.
All värdelöshet.
Trött sinne, kollision, längtan och dumhet.
Du frågade om förhören.
Vill du veta sanningen?
Jag vet alltid efter 10 minuter om han gjort det eller inte.
Hur länge tar det dig?
Rust tillbringade många lediga timmar med att studera döda.
I veckor.
Han var en blodhund i ett annat liv.
Blodhund?
Jag menade mårdhund.
Alla gillar drama nuförtiden.
Jisses.
Om hans teorier,
om hans jobb var hans tanke om sig själv, så bra.
Resten av oss hade familjer, folk i våra liv. Bra saker.
Folk
tillför regler.
Regler beskriver hur saker ska se ut.
Håll käften!
Fan ta dig!
Fan, Marty. Ut härifrån.
"Fan, Marty." Är det allt?
Sluta. Gå hem. Jag vill inte det här längre.
Har du den lilla skiten här inne?
Gå härifrån. Jag ringer polisen.
Låt oss se hur det går.
- Jag känner andra poliser. - Okej.
Ut!
Marty, ut!
- Hon sa att hon var singel. - Marty!
Sluta!
- Sög hon av dig? - Sluta.
Sög hon din jävla kuk?
Sluta! Ut!
Undan!
- Undan! - Ja, just det.
- Bort! - Berätta,
annars låter jag nån fånge på Ninth Ward
stoppa den i din mun.
Sög hon din kuk?
Bara en liten stund.
Bort.
Snälla. Sluta.
Förlåt att jag blev upprörd.
Jag hade inte gjort nåt sånt.
Jag är inget mentalfall.
Det var därför jag alltid sa
att jag tror att Rust behövde en familj.
Dess gränser. Gränser är bra.
Det här är Cohle.
Rust.
Du är hemma. Det är jag.
Vad är det?
Jag är ledsen. Steve Geraci sa att han kommit på nåt.
Han behövde hjälp.
Jag ringde nästan stationen, men vad är poängen. De ljuger.
Jag måste få ett svar.
Vet du om det är sant?
Jag har inte hört nånting.
Men det skulle jag inte ha gjort.
Geraci skulle inte välja mig. Han hatar mig.
Tog du hem Jen?
Ja. Jag följde henne till dörren.
Gick du inte in?
Man måste inte bli förälskad vid första ögonkastet.
Nej. Jag vet, hon är trevlig, söt.
Det finns tröst där, Rust.
Jag tror ni skulle passa bra ihop om du gav det en chans.
Ni killar ger inte saker en chans. Jag förstår inte varför.
Det är för att vi vet vad vi vill.
Och vi har inget emot att vara ensamma.
Gå till sängs, Maggie.
Marty kommer hem. Ta hand om dig.
Tre dagar i rad.
Är det ett personligt rekord?
Fan ta dig.
Jag skiter genom din taklucka.
Du.
Jag hittade en, tror jag.
Ännu en tjej från tidigare. Kom.
Tre år sen. Översvämning i Abbeville. De drog upp flickan ur floden.
Det står att hennes död var en olycka.
Drunknad, vatten i lungorna. Hur kan det vara han?
Coronern säger att grenar och skräp i floden orsakade skadorna.
Jag förstår revbenen och armarna.
- Men tungbenet? - Men ändå...
Ingen chans. Titta här. Skärsår genom magen.
Plus att hon hade tagit meth och LSD.
De sa att hon var hög. Ramlade i.
Titta på baksidan.
- Det var som fan. - Ja.
Hon identifierades som Rianne Olivier, 22 år,
från Pelican Island, 300 invånare.
Hennes morfar bor där ännu.
Har en telefon.
Jag vet inte om jag kan övertyga dem om det här.
Två dagar. Vi gräver åt det här hållet.
Om det här är hans, så är det nåt slags arketyp.
En död, Ville Platte. Maskinist. Din tur.
Vi har nått ett genombrott i fallet, chefen.
Jag trodde ni skulle ge det vidare.
- Vad för genombrott? - Känd bekant till offret.
Kan ha känt mördaren. Kan ha sett honom.
Vi följer upp. Vi har några dar kvar.
Två dagar, sen går det till specialgruppen.
Och ni är tillbaka.
Om du försöker seriemördarteorin på honom så drar han bort dig av illvillighet.
Pelican Island ligger två timmar bort.
Vilken kyrka lär ut det?
Den kristna kyrkan lär inte ut det.
Den katolska kyrkan lär inte...
Hör du.
Tror du att en man kan älska två kvinnor samtidigt?
Älska dem på riktigt?
Jag tror inte att den mannen kan älska.
Inte så som han menar.
Verklighetens brister kommer att visa sig.
De här rörledningarna har gjort kusten till ett pussel.
Den här platsen kommer att vara under vatten om 30 år.
Tror du...
Undrar du nånsin
om du är en dålig man?
Nej, det undrar jag inte, Marty.
Världen behöver dåliga män.
Vi håller undan de andra dåliga männen.
Där är han.
När såg du ditt barnbarn sist?
Hon åkte för fyra år sen.
Precis som sin mamma.
Jag är inte förvånad över att de hittade henne så där.
Alla tror att det kommer att bli nåt de inte är.
Alla har så stora planer.
Hade hon en pojkvän du kände till? En man?
Hon började hänga med den där Ledoux-grabben.
Äldre grabb.
Skitfamilj.
Rymde med honom.
Ingen har frågat om honom förut.
De säger bara att hon dog i en översvämning.
Bor familjen Ledoux ännu här?
Kanske en kusin eller två.
De har minskat för varje år.
Orkanen Andrew svepte bort de flesta här.
Har du grabben Ledouxes förnamn?
Reggie.
Reggie Ledoux.
Pappan heter Bart Ledoux.
Jobbar på oljerigg. Fyllgubbe.
Jag hörde att han dog.
Var gick Rianne i skolan?
Light of Way, när den var öppen.
Barnen gick antingen där eller åkte buss till Abbeville.
De sa att ungarna skulle åka två timmar med buss till skolan.
Jag gillar inte riktigt de där religiösa.
Eller regeringen.
Hur var det med hennes föräldrar? Andra släktingar?
Pappan är en handelssjöman.
Mamman är i Kalifornien, vad jag vet.
Har du nånting som tillhörde henne?
Ägodelar, nåt som kan ge oss en idé om hur hon var?
Varför undrar ni det här?
Jag fick höra att hon drunknade i översvämningen.
Jag är ingen idiot.
Säger ni att hon inte drunknade?
Vi vet inte, sir.
Vi söker en man som kan ha känt henne.
Vem?
Det är det vi försöker ta reda på.
Han hade en liten ask med hennes saker,
hennes sista årsbok, 10:e klass.
Inte ett uns känslor i den gamle mannen.
Det slags man...
Skygglappar.
Men varför behöll han asken?
Undrade han själv?
Jag antar att det är ett sätt att göra det.
Fokusera på nåt annat.
Han påminde mig lite grand om Rust.
Det här är en liten skola.
Årskurserna 1-12.
Rianne Olivier, här är hon.
Tionde klass.
En ideell organisation understödd av
Tuttle Ministries Wellsprings program
Skolan var en del av Tuttles stiftelse.
LJUSET PÅ VÄGEN
SKOLAN STÄNGD TILLSVIDARE
GUD VERKAR
- God eftermiddag. - God eftermiddag.
Den stängde 1992, eller hur?
- Ja, det är vad som sägs. - Vad har du hört?
Att Andrew blåste sönder den.
De tyckte inte det var värt att rusta upp den.
Jobbar du här?
Nej, sir. Jag jobbar för kommunen.
På många olika ställen.
I-23?
I-23, kom.
Jag har svar på dina frågor.
Reginald Ledoux. Född den 13 november 1960.
Känner du nån som gick här eller arbetade här på den tiden?
Nej, sir.
Jag har bara kommit hit de senaste månaderna.
De lade till det till mitt arbetsschema.
Tack för din tid.
Vem går så jävla långsamt?
Vad har du?
Jag fick precis ny information.
Reggie uteblev från mötet med övervakaren för åtta månader sen.
Anmäld för våldtäkt av minderårig. Åtalet lades ner.
1993 greps han i ett knarklabb där de tillverkade meth och LSD
som ju Dora Lange och Rianne var fulla av.
Just det.
Ledoux avtjänade två år på Avoyelles
och gissa vem hans cellkamrat var de fyra senaste månaderna?
Charlie Lange.
Det var inte illa jobbat.
Jag började tro att du var lite knäpp.
Jag menar, du är galen, men inte vad gäller detta.
Okej. Var finns Ledoux?
Vi skaffar en lista på släktingar.
Han har inte haft medel sen han avvek.
Vi hittar honom.
Det här verkar bra.
Det ser bra ut.
Okej. Vi är på väg.
- Till Avoyelles. - Ja, Martin. Vi kör.
Jag gör en efterlysning och sätter U.S. Marshalls på det här.
I-23 till sambandscentralen.
Kom, I-23.
Vad kan jag säga?
Ett tag trodde jag att du bara gillade att titta på bilder av döda.
Jag behöver en efterlysning på en Reginald Ledoux.
Vi fick info på en sökning.
Alla U.S. Marshals och polisenheter.
Grip omedelbart.
Uppfattat. Vi tar hand om det nu.
Till slut kommer vi fram till Reginald Ledoux.
Kom igen.
Vill ni fråga mig nåt, så fråga.
Har ni varit i en eldstrid?
Nej.
Hur fan ska ni då veta vad jag pratar om?
Den platsen...
Jag kan inte...
Det påminde mig om min pappa när han pratade om Vietnam.
Och djungeln.
Att jag pratar om vad som hände då
kommer inte att hjälpa er nu.
Det här.
Det här är vad jag pratar om.
Det här är vad jag menar när jag pratar om tid
och död och förgänglighet.
Det finns vidare tankar.
Främst vad vi är skyldiga varandra för våra gemensamma illusioner.
Efter 14 timmar i sträck med att titta på döda,
så är det det man tänker på.
Har ni nånsin gjort det?
Man ser i deras ögon, till och med på en bild.
Det gör inget om de är döda eller levande, man kan läsa dem ändå.
Och vet du vad man ser?
De välkomnade det.
Inte först, men till slut var det en omisskännlig lättnad.
De var rädda och nu såg de för första gången
hur lätt det är att bara släppa taget.
Och de såg... I den sista nanosekunden såg de
vad de var.
Att du, du själv, hela det här stora dramat
aldrig var mer än ett hafsverk av antaganden och dum vilja.
Och man kan bara släppa taget.
Till slut veta att man inte behöver hålla fast så hårt.
Att inse att
under hela ens liv,
var all kärlek, allt hat, alla minnen, all smärta,
samma sak.
Allt var samma dröm,
en dröm som du hade i ett låst rum.
En dröm om att vara en person.
Och som i så många drömmar,
finns det ett monster i slutet av den.